I tidigare avsnitt:
- Hur vet du att han är i Florens? - Botticelli.
Du lockar hit dem, eller hur?
Jag letar inte efter Hannibal. Jag vet precis var han är.
Jag betalar tre miljoner dollar för doktorn levande.
- Kommissarie Rinaldo Pazzi. - Dr Lecter kommer att slå till.
Du kommer att åka fast. Det är redan satt i rörelse.
Jack.
Han är sårad.
Och han är orolig.
Hannibal oroar sig inte.
Han är lika oberörd av fara som av att mörda.
Om Rinaldo Pazzi hade gjort sitt jobb som polis -
- kunde han ha fått en husrannsakan inom en halvtimme.
Pazzi hade inte medlen.
När han beslöt sig för att sälja Hannibal blev han prisjägare.
Utanför lagen och ensam.
Och här är vi, utanför lagen och ensamma.
Har du berättat för la polizia att de letar efter Hannibal Lecter?
De vill hitta dr Fell, inom lagens ramar.
Att veta vem han är skulle locka dem till att bryta mot reglerna.
Då smiter Hannibal undan.
Gör du då också det?
En del av mig lär alltid vilja det.
Du måste skära ut den delen.
Självklart hittade du honom här.
Inte på grund av utställningen, utan på grund av besökarna som den lockar.
Du hade honom, Jack. Han var besegrad.
Varför dödade du honom inte?
Kanske måste du göra det åt mig.
Jag vill kunna teckna gatorna ur minnet -
- eller Palazzo Vecchio och katedralen.
Du kommer inte tillbaka hit på mycket länge.
Då har jag bara minnen av Florens.
Det var här jag blev man.
Jag ser mitt slut och min början.
Slutet finns i början för oss alla. Historien upprepar sig.
Det går inte att undkomma.
Du har packat lätt.
Jag har packat åt dig.
Här lämnar jag dig -
- eller för att vara mer exakt: Här lämnar du mig.
Så här ville jag inte ta farväl. Jag har föreställt mig det annorlunda.
Det har inte jag.
Jag visste att du hade för avsikt att äta mig -
- och att du ville ta god tid på dig.
Det vore synd att inte njuta av dig.
Jag har inte blivit marinerad länge nog för din smak.
- När de kommer för att ta dig... - Och det lär de göra.
Vad säger du då om mig?
Jag hjälper dig att berätta den version som du önskar -
- eftersom du har bett mig.
Du kan nog ännu få mig på tallriken, Hannibal.
Men inte i dag.
Grissvansar styckade för att påminna om fingrar avskurna vid lederna.
En trevlig knorr!
Vi rör vid världen med våra händer. De är taktila och sensuella.
Även utan en arm känner en patient sina fingrar.
Tänk på vad dr Lecter lär känna när han ser er äta hans fingrar.
Ren poesi, Cordell.
I en sås på ingefära och vinäger.
- Det är mest skinn och ben. - På fingrarna blir det mer kött.
Sen har vi märgen...
I sås på fermenterade bönor.
Jag tyckte bättre om ingefäran.
Nej, nej...
Spotta.
En buddistisk skål. Ljudet symboliserar en ny dag.
- Buddister äter inte kött. - Det här är inte kött.
Det är människa.
Farsan sa att i köttbranschen ska man kunna handskas med människor.
Han åt säkert nån. Bara tanken gör mig faktiskt skakig.
Det är betryggande att ni ska äta dr Lecter.
- Det gör er till topprovdjur. - Det låter bra. Topprovdjur.
Vi kan göra Pekinganka av honom.
Ankan måste torteras. Man pumpar upp skinnet med luft -
- glaserar den med honung och hänger den för att torka.
Sen knapersteker man den.
Transsubstantiation.
Jag är här. Berätta.
Jag har betalat massor med pengar för en död spagge.
- Det blir ett jäkla ståhej. - Sprid ut att Pazzi var korrupt.
- Då tar de det bättre. Var han det? - Utöver det här vet jag inte.
Tänk om de spårar Pazzi till dig.
- Det tar jag hand om. - Du tog hand om Pazzi.
Jag är inte intresserad av det där dyra hängda köttstycket, dr Bloom.
Men om Hannibal försvinner blir du tomhänt kvar.
Bäst att köpa en polis till.
Bäst att köpa hela kåren.
Du är väl ute efter Hannibal Lecter.
- En av hans patienter? - Nej, inte en patient.
Var är han?
Eftersom du släppte in dig själv frågar jag:
- Vem fan är du? - En släkting.
Och du har kommit ända hemifrån?
Vem är du?
Jag är hans psykiater.
Medicinskt bruk.
Du är som hans fågel. Det är jag också.
Han sätter oss i burar för att se vad vi ska göra.
Flyga i väg eller slå emot gallren tills vi dör.
- Du har inte flugit i väg. - Du flyger mot honom.
Hur väcker han en sån hängivenhet?
Du är hans psykiater.
Du skulle kunna utvidga det som har lärt mig med honom -
- och av de dödas stumma poser.
Var du där?
Såg du på när det vilda odjuret inom honom -
- lämnade sin moders bröst och gav sig ut i världen?
Jag träffade odjuret och såg honom växa.
- Nån vill döda honom. - Flera, skulle jag säga.
Vad vill du?
Jag vill sätta honom i en bur.
Jag trodde att Will Graham var Hannibals största misstag.
Jag undrar om det inte är du.
Om du nu ursäktar mig -
- så måste jag ta min medicin.
Mrs Fell, förmodar jag.
Min man är läkare. Han behandlar mina besvär.
Vilka besvär, mrs Fell?
- Jag blir förvirrad. - Snälla!
Var inte så upptagen av dig själv, vem det nu råkar vara, Bedelia.
Jag heter Lydia Fell.
Ska vi tro på att du har förlorat dig själv -
- i det varma mörkret i Hannibal Lecters medvetande?
Att Lydia Fell är en sorts inbillning?
- Visst är det du? - Nu är jag mycket förvirrad.
Jag tror dig inte.
Du är inte förvirrad, Bedelia.
- Så heter jag inte. - Du vet vem du är och vad du gjort.
Och hur du ska slingra dig ur det.
Är det här lugnande medel? Etanol, skopolamin och midazolam?
Samma cocktail som dr Lecter serverade till Miriam Lass.
Jag är inte ens arg på dig. Jag är faktiskt imponerad.
Mest för att du fortfarande lever. När den här dimman skingras...
...vill jag veta hur du gör.
Ni säger att min man har mördat en utredare.
Var är polisen? Borde inte de fråga ut mig?
Oroa dig inte. Det kommer de att göra.
De tar sannerligen tid på sig.
Varför i all världen dröjer de?
Ja, jag tror att jag vet.
- Gör du? - De blir köpta.
Av samma folk som köpte Pazzi.
Ert intresse för min man börjar bli konkurrenskraftigt.
Will?
- Will? - Jag undrar vem som tar honom först.
Jag har nya vänner i Italien. De röjer upp och börjar på nytt.
Du måste bara tänka på vad som ska hända när du har dr Lecter.
Efter ditt hårda arbete för mig bör vi prata om vad du vill ha.
Kom och sitt i tomtens knä.
Du vet vad jag vill ha.
Det jag ångrar mest i livet är att jag tog det ifrån dig.
- Adoption är trevligt. - Kinesbarn är billigare än kultingar!
Jag önskar att jag kunde ge dig ett barn som var ditt och mitt.
Vi hade kunna uppfostra det ihop.
Senast du sa så tog du ut min livmoder.
Du använde den som ett vapen, som en laddad pistol!
- Jag har mig själv att skylla. - Som så ofta, Margot.
Men det finns en chans att jag har kvar många friska spermier.
Har du snubblat över några friska livmödrar på sistone?
- Vad sysslar du med? - Jag vill att vi ska ha ett barn.
Jag skulle vara bra med barn. Jag kan ta kurser i föräldraskap.
Vi kan väl hitta en lösning?
Så att vi kan bli en familj igen.
Om jag så såg dig varje dag i all framtid -
- skulle jag minnas den här stunden.
Det känns märkligt att se dig framför mig.
Jag har sett på gamla bilder av dig från platser där du var för längesen.
"Till marknaden för att köpa en fet gris."
"Hem igen till härd och spis."
Jag ville förstå dig innan jag lade ögonen på dig igen.
Jag ville att det skulle vara tydligt -
- vad jag såg.
Varifrån kommer skillnaden mellan det förflutna och framtiden?
För mig?
Före och efter dig.
Och för dig?
Allt börjar flyta samman.
Mischa.
Abigail.
Chiyoh.
- Hur är det med Chiyoh? - Hon knuffade av mig från ett tåg.
Duktig flicka.
Du och jag har börjat flyta ihop.
Var det inte så du hittade mig?
Varje brott som du har begått -
- känner jag mig skyldig till.
Inte bara mordet på Abigail, utan varenda mord.
Både bakåt och framåt i tiden.
Att du befriar dig från mig och att jag befriar mig från dig -
- det är samma sak.
Vi är sammanvuxna.
Jag är nyfiken på om nån av oss -
- kan överleva separationen.
Vet du vad det svåraste provet är?
Att inte låta ilska och frustration, eller förlåtelse -
- hindra en från att tänka.
Ska vi?
Efter dig.
Mason ligger före FBI i jakten på Hannibal Lecter.
Han har inga avsikter att ge information till FBI.
Det har jag.
När han väl har Hannibal.
Det finns nåt som jag måste få av Mason innan han hamnar i fängelse.
Har du nån erfarenhet av att skörda spermier?
Vi kan inte lokalisera dr Fell.
Han har ägnats stor uppmärksamhet.
Ögonvittnen berättar att en blodig gestalt sprang från brottsplatsen.
Den italienska allmänheten tror att Il Mostro dödade Rinaldo Pazzi.
Allmänheten har rätt.
Il Mostro dog i fängelset.
Pazzi undersökte två män som försvann från Palazzo Capponi.
Min man kände professor Sogliato. Vi var ofta hemma hos honom.
Vi tror att er man ligger bakom försvinnandena -
- och mördade Pazzi när han kom fram till samma sak.
Om ni går in på FBI: s databas -
- får ni se att dr Fell är efterlyst under namnet Hannibal Lecter.
Fingeravtrycken på snaran är hans.
Varför har ni inte informerat questura om det här?
Han hade ett pris på huvudet. Pazzi försökte sälja honom.
Jag kan inte klandra honom. Kan ni?
Ni har redan blivit förhörd angående mordet på Pazzi.
Eftersom ni inte är i Florens för FBI: s räkning är vi färdiga.
Inte ni, signora Fell.
Ni blir kvar där ni är.
Det här kommer att göra ont. Kulan är kvar inuti dig.
Chiyoh har alltid varit väldigt beskyddande emot mig.
Dödade hon sin hyresgäst eller var det du?
- Det var hon. - Utmärkt.
Du glömde din förlåtelse. Du förlåter såsom Gud förlåter.
Hade du gjort det fort eller stannat kvar för att frossa?
Frossar Gud?
Ofta.
Nej, nej...
Låt det verka.
Jag kan nästan smaka smöret.
Smak och lukt är de äldsta sinnena och närmast medvetandets centrum.
De föregår medlidande och moral.
De leker i vår skalles kupol, som mirakel upplysta på ett kyrkvalv.
Ceremonin och anblicken av en middag -
- kan vara långt mer engagerande än teater.
Vad blir det till middag?
Fråga aldrig. Det förstör överraskningen.
Nej...
Jag sörjer sällan, men det är synd att lämna Italien.
Det fanns saker i Palazzo Capponi som jag hade velat läsa.
Jag hade velat spela klaver eller kanske komponera.
Jag hade velat visa dig Florens.
Soppan är inte särskilt god.
Det är persilja och timjan, mer för min skull än för din.
Ta en smutt till.
Låt det gå runt.
Väntar vi sällskap?
Fel våning.
Will...
Han är under bordet.
Er man övergav er.
Jag hade inga skäl att fly. Jag har inte gjort nåt fel.
I mina händer har jag foton som togs till dr Fells arbetstillstånd.
Och även hans franska arbetstillstånd.
Han ser annorlunda ut med skägg, inte sant?
Det är inte min man.
Det här är Roman Fell.
Och det här är Lydia Fell.
Jag är Lydia Fell.
Mördade ni henne med er man -
- eller såg ni bara på?
Jag är Lydia Fell.
Jag bryr mig inte om vem ni är.
Jag bryr mig inte om ifall ni är vid era sinnens fulla bruk eller inte.
Det saknar betydelse.
Jag förstår.
I det här ögonblicket arbetar ni inte för questura.
Det är en bra sak att förstå.
Jag vill inte bli sedd som ovillig att samarbeta.
Hur ni blir sedd beror helt på er själv.
Räddad av det modiga questura -
- eller gripen.
Jag har aldrig ansett mig vara i behov av räddning -
- förrän nu.
Är er man kvar i staden?
Min man hoppades på att få träffa en vän innan han lämnade Florens.
Var?
Mötets karaktär krävde att det var hemligt.
De kommer att vara nånstans där ingen ska vara.
Jag tog mig friheten att ge dig nåt avslappnande.
Du kommer bara att kunna tugga, men mer krävs inte av dig.
Jag hann aldrig fråga om du tyckte om utställningen.
- Ett annorlunda Evil Minds Museum. - Inte så annorlunda.
Vi skulle slå oss ner tillsammans i ditt hus i Baltimore -
- bara vi tre.
Du skulle vara hedersgäst.
Men det var fel meny.
Ja, det var det.
Jack föreslog att jag skulle se vad du har i skallen.
Nu har vi båda tillfälle att bokstavligen tugga -
- det som vi bara har tuggat bildligt.
Hannibal...
Sluta!
Mina herrar...
Välkomna till Muskrat Farm.
Översättning: Richard Schicke www.btistudios.com